![Копил Наталія Миколаївна](/img/x_add8206e.jpg)
Вітаю Вас на моїй сторінці!
Історія Села Жовтневе Менського району Чернігівської області (с. Жовтневое. Черниговская обл., Менский р-н)
Звернімося до назв
Раніше село носило назву Баба. В 1936 році було перейменовано на село Жовтневе.
Стара назва села Баба, згідно історичних даних які знаходяться в Сосницькому краєзнавчому музеї, походить від кам'яних глиб (по тюрськи баба - кам'яна глиба) які були поставлені за селом половцями в честь своїх вождів. Вони нагадували собою фігуру жінки. Одна з цих кам’яних глиб збереглася до недавнього часу.
Є і інші дані про походження назви села Баба. В "Записках земського товариства" за 1854 рік, записано, що колись поблизу поселення протікала річка Бабка, від чого і пішла назва села.
Народні перекази говорять, що назва села пішла від першого поселенця по прізвищу Бабка.
Зимовий пейзаж річки Бабки:
![річка Бабка](/img/selo-Zhovtneve-01.jpg)
Загальні відомості
Територія - 6,28 км2, населення - 0,972 тис. жителів (на 2007 рік)
Через село проходить автотраса Чернігів - Новгород - Сіверський. Відстань до райцентру міста Мена - 9 кілометрів, до обласного центру Чернігова - 77 кілометрів. Найближчим економічним центром крім Чернігова являється місто Київ. Найближча залізнична станція - Макошино, Мена.
В селі ніяких природних багатств та корисних копалин незнайдено.
З дикоростучих рослин ростуть дуби, берези, осики, переважають листяні породи дерев. З культурних рослин вирощують жито, пшеницю, кукурудзу, гречку, картоплю, з технічних культур - буряк, льон.
Тваринний світ характеризується наявністю лисиць, зайців, ондатрів, борсуків.
Птиці: коршуни, граки, ворони, сороки.
З свійських тварин розводять: коней, велику рогату худобу, свиней, кіз.
Коли ж з'явилося село?
В перше згадується 1654 роком. 1866 році 533 двори, 4033 жителі, дерев’яна Михайлівська церква, побудована в 1875 році
Михайлівська церква:
![Михайлівська церква](/img/selo-Zhovtneve-02.jpg)
До революції село було волостю. До Бабської волості належали великі села: Вільшани, Слобідка, Макошино, Остапівка, Бондарівка і хутори.
Хутір Братова - в 1897 році складався з 5 дворів.
Хутір Бехов - 1897 році - 5 дворів і 40 чоловік населення.
Хутір Гаї - 1892 році було 22 двори, в 1897році - 43 двори і 138 душ населення.
Хутір Грознов - в 1892 році 2 двори.
Хутір Десняк - 1897 рік - 7 дворів і 43 душі населення.
Хутір Ятленків - 1897 році 17 душ населення
Костюченків хутір - 1892 рік, складався з 12 дворів, є спогади про те, що цей хутір спалено.
Хутір Степок - 1897 році - 26 дворів.
Хутори Булигівка, Потапенків, Кудіків, і Дубинги - були створені під час Столипінщини.
Село Слобідка з хуторами приєдналися до сільської ради села Жовтневе в жовтні 1958 році.
Чоловічий монастир к. XVII ст. "Біла круча":
![Біла круча](/img/selo-Zhovtneve-03.jpg)
XIX століття
Основним заняттям селян було землеробство, обробіток землі проводився кіньми. ("Ведомости о числе населения по сословиям в Сосницком уезде за 1872 год" Архивный фонд №154 стр. 62. Черниговский обл. архив)
Великих промислових підприємств в селі не було, але селяни мали перед революцією 1917 року - 20 вітряних млинів, маслобойню, 3 круподерки, 3 кузні, шерстобитку, 3 кінних млини.
В селі Баба було орної землі - 4678 десятин, сіножаті - 938 десятин, лісу - 51 десятина (Черниговский Госархив "Описание советских хозяйств")
На селян податки накладалися в залежності від кількості десятин землі. Податки були грошові і сплачували їх державі. Податки платили тільки козаки. (Зі слів жителя села Жовтневе Шелудька Миколи Федосовича)
Більшість землі належала куркульським господарствам, бідняк користувалися в основному малопридатними землями.
Невелика частина селян були зовсім безземельними і вимушені були йти в кабалу до куркулів.
Революційні події
Учасників перших марксистських організацій не виявлено.
Страйкового руху в селі не відбувалося.
Участь селян у революційній боротьбі під час проведення реформи 1861 року не встановлено.
Під час революції 1905-1907 років селяни виявляли своє незадоволення царським урядом і господарюванням куркулів.
Організаторами селянських заворушень в 1905-1907 роках були члени демократичної партії: Іллєнко Пилип, Брухно Каленик, Деркач Михайло, Розгон Михайло, Герман Іван. Всю революційну роботу на селі очолював фельдшер Кириченко, який був представником демократичної партії. Під його керівництвом у 1905 році була скликана сходка. На якій селяни вимагали переділу землі, наділення землею малоземельних і безземельних селян, конфіскації землі у куркулів.
Сходку розігнали козаки, які невідомо ким були повідомлені і приїхали з міста Мена. Декілька селян козаки висікли різками. Кириченка селяни заховали у волості, а потім він втік і більше в селі не з'являвся.
Під час революції 1905-1907 в селі часто з'являлися листівки і заборонена література. Розповсюджували: Москаленко Федосій, Гавриш Кіндрат.
Звідки одержували літературу не встановлено. В цей період в село часто приїжджали представники з міста, і проводили таємно збори. Збиралися в Макошинському лісі.
Учасники зборів одержували завдання розповсюджувати листівки і заборонену літературу в селі, читати селянам газети, агітувати на боротьбу з царською владою. (Взято з слів жителя Жовтневого Мусія Івановича Нагорного)
Членами більшовицької партії були Артюхов, який очолив Раду трудящих в місті Сосниця в грудні 1917 року (загинув від рук Гайдамаків у 1918 р.). І шелудько Степан, який вступив у Комуністичну партію в 1917 році.
Під час лютневої революції в село приїжджали представники різних партій і проводили агітаційну роботу серед селян, проходило голосування за представників 10 партій. (Взято з г. "Колгоспна праця" за 22.12.57.)
У 1918 році по Закону Радянської влади від куркулів землю забрали і віддали малоземельним. В друге переділ землі відбувся в 1922-1923 р. (Взято зі слів Педя Антона, уродженця Сосниці)
Жовтнева революція
Багато селян воювали в рядах Щорсівського загону.
В 1919 році в село приїжджали гайдамаки, німці і петлюрівці. Організаторами боротьби з бандами були комуністи: Антоненко Антон, Вовк Дмитро (убиті у 1920).
Крім зазначених товаришів в боротьбі з петлюрівцями проявили себе Шелудько Степан, Брухно Каленик, Синюта Василь.
1918-1919 - коли створювалися партизанські загони, приймали участь у партизанському русі Биндюк Пилип, і фельдшер Кукса. (Взято з слів Педя Антона місто Сосниця)
Радянська влада в селі була оголошена в 1918 році.
В 1918 році були створені перші органи Радянської влади: Волосний виконавчий комітет; Сільський виконавчий комітет; Комітет незаможних селян.
Першим головою волвиконкому був Плехатий Олексій Данилович.
Сільвиконком складався з 3 чоловік. Першими членами були: Вовк Д., Ярошок І., Шульга І., С., Деркач С., Кирієнко М. (Взято с требовательних ведомостей на выдачу зарплати сотрудникам Бабской волости за Январь 1919 г. - "Черниговский госархив")
1920 році була створена партійна організація, першим секретарем якої був Сляр Олексій.
Комсомольська організація була також створена в 1920 році, її секретарем був Скоробагатько В. (загинув від рук бандитів 1924 році). Члени комсомольської організації: Галіченко, Кулага М., Ярошок П.
Радянська влада
Силами молоді з села Макошине перевезли будинок і в селі побудували клуб (на місці Михайлівської церкви), посадили парк.
Колгоспи
У 1930 році на території радгоспу розпочалось будівництво коноплепереробного заводу, але радгосп в цьому ж році був ліквідований, а завод перенесено в село Макошино.
У 1928 році вселі була створена комуна "Нове життя". В 1929 році поряд з комуною створилося 6 ТСО ЗІВ імені "Будьоного", "Авангард", "Великий Жовтень", "Зірка", "ім. Сталіна", "ім. Шевченка". Першими ініціаторами створення комуни були: Когадько Микита, Киріенко Степан, Киріенко Григорій, Легкий Данило, Биндюк Тихін.
1934-1936 рр.. в усіх ТСО ЗІВ було створено три колгоспи: "ім. Будьоного", "Авангард", "Великий Жовтень". Колективізація в селі була повністю закінчена в 1934 році.
Під час колективізації і ліквідації куркулів на селі розгорнулася класова боротьба. Куркулі вбивали активістів села, палили колгоспні будівлі. Від рук бандитів загинули активні учасники колективізації: Биндюк Тихін, Жила Іван і ряд інших.
Під час голодомору 1937 року в селі померло велика кількість жителів. Сучасники на згадку того страшного лихоліття встановили у 2007 році хрест пам'яті жертвам голодомору.
![жертвам голодомору](/img/selo-Zhovtneve-04.jpg)
В Після воєнний період за вирощення високого врожаю коксогізу були нагороджені в 1957 році - Валентій М.Г - голова колгоспу "В. Жовтень", Брухно Г.Т. - ланкова - (орден Леніна).
Бригадир Зеркаль М.О. - нагороджений орденом "Трудового Червоного Прапора".
1930 році починається ліквідації неписьменності. Відзначились у цій справі Коворотний А.Р. (працівник сільради), Галіченко І.Т. (комсомолець)
Велика Вітчизняна війна
Евакуація населення в глиб країни не було організовано. В кінці серпня 1941 евакували тваринницькі ферми колгоспів, але вони встигли переправитися лише через Десну і там були захоплені німецькими військами.
Село Жовтневе місцем боїв під час В.В. війни не було.
Пам'яті визволителям с. Жовтневого від німецько-фашистських загарбників:
![визволителям с. Жовтневого від німецько-фашистських загарбників](/img/selo-Zhovtneve-05.jpg)
Фашисти окупували село 6 вересня 1941 року, а було звільнене Радянськими військами 18 вересня 1943 року.
Фашисти окупували село, ліквідували колгоспи, закрили середню і семирічну школи, одне з шкільних приміщень зайняли під поліцейський участок, і волость, закрили лікарню.
Куркулі, які появилися в селі з приходом німців, забрали раніше відібрані від них будинки, виселивши колгоспників які в них жили.
Колгоспні і тваринницькі ферми попалили, розграбували крамниці. Відступаючи в 1943 році спалили приміщення середньої школи і центральну садибу колгоспу "В. Жовтень".
Окупувавши село німці почали грабувати населення: забрали в людей одяг, корів, свиней, птицю, чимало людей вигнали в Німеччину на каторжні роботи. Серед них були сім`ї активістів села, молодь, старики.
Повоєнні роки
Збільшити виробництво м`яса на 100 га земельних угідь до 947 цнт., надій молока на одну фуражну до 2230 кг, підвищити врожайність зернових до 19,5 цнт з га.
Організувати соціалістичне змагання між бригадами, ланками і окремими колгоспчиками.
В післявоєнні роки значно зріс добробут трудящих: 392 колгоспні сім`ї збудували нові будинки, або капітально відремонтували, з 48 сімей службовців і робітників 42 живуть у власних будинків. Середній заробіток на трудодень за останні 3 роки становить 60 коп., грішми і 1,5 кг зерна.
Все населення села забезпечене продуктами харчування, одягом, взуттям. Село радіофіковане і частково електрифіковане.
Відомості про населення
В 1770 р. - 2251 чол.
В 1790 р. - 2400 чол.
В 1810 р. - 2424 чол.
В 1830 р. - 2619 чол.
В 1850 р. - 2753 чол.
В 1860 р. - 2861 чол.
В 1897 р. - 4033 чол.
В 1913 р. - не встановлено
В 1939 р. - не встановлено
В 1958 р. - 2270 чол.
В 2006 р. - 1009 чол.
Відомості про науку, культуру, освіту, охорону здоров`я.
В селі науково-дослідних установ до 1917 року не було.
До революції в селі населення з вищою освітою не було, а з середньою освітою - 3 чоловіки (2 вчителі і медфельдшер).
Сьогодення с. Жовтневе
![Сьогодення с. Жовтневе](/img/selo-Zhovtneve-06.jpg)
Жовтнева ЗОШ І-ІІІ ступенів:
![Жовтнева ЗОШ І-ІІІ ступенів](/img/selo-Zhovtneve-07.jpg)
Про автора: Копил Тетяна, Учениця 9 класу Жовтневої ЗОШ І-ІІІ ступенів
![Копил Тетяна](/img/selo-Zhovtneve-08.jpg)